Те го убиха.
Те убиха Том.
ЛЕТИЩЕ НА БЕЙРУТ, ПОНЕДЕЛНИК, 22-РИ ЮЛИ - 10:00 СУТРИНТА
Как ви третираха, капитане?
Доста добре. Хранят ни. Позволяват ни да използваме тоалетните.
Предполагам, че ни третират доста добре.
Къде са останалите? Евреите? Вярно ли е това за селекцията?
Назад.
Още един въпрос.
Ако се правиш на много умен, капитане, ще те убия.
- Това ще ви направи голям герой, нали? - Да.
Сега се върни при пресата, но внимавай какво ще кажеш.
Сега, задавайте въпроси си, моля. Един по един.
Господине, багажа ви, моля...
и камерите също.
Паспорта, моля.
- Канадец? - Да, телевизия CBC, Канада.
Всички световни телевизии са тук днес.
Колана.
Извинете ме.
И това е.
Няма нужда.
Наслаждавайте се на престоя си в Ливан.
Благодаря ви.
От къде взе този скапан колан?
Ти ми го подари за рожденият ми ден.
Така ли? Надявам се да ти харесва.
Значи сте канадци.
Имате късмет, че живеете в красива и мирна страна.
Самият аз бих искал да я посетя един ден.
Ами, тази държава е много красива. Жалко е.
- Знаете ли накъде трябва да вървим? - Да, сине. На път сме.
Ще ви трябват тези.
Ако погледнете надолу в дясно, ще видите главната тръба.
Води право до задният двор на училището.
Там са повечето от заложниците.
Техната главна квартира. Евреите са там. Искате ли да дойдете с мен?
Не. Вървете и направете това, което трябва да направите.
Под седалката ще намирате нещо,
от което може би ще имате нужда... за всеки случай.
Не се бавете.
Шефе, не се ли доверяваме на този човек твърде много?
Израелците казват, че той е най-добрият мъж в Ливан.
И ни трябва някой, който да изпрати съобщението обратно към Ник.
Падре.
Да, сине мой. Бог да ти прости.
Ела.
Шефе, виж.
По-добре да се махаме оттук.
Чакай.
Стой там.
Тръгвайте! Тръгвайте!
Боже Господи, какво да правим сега?
Хванете ги... хванете ги!
Да изчезваме от тук.
По дяволите.
- Добре ли се, Бъч? - Да, аз съм добре, шефе.
По дяволите, на косъм беше, а?
Вече е 4:15.
Беше на радиото. Започна да казва нещо. И го изгубихме.
Не мога да чакам повече.
-Това е г-н Самир, вашият водач в Бейрут. - О, добре.
Трябва да тръгваме. Иначе ще изпуснем тази среща.
ИЗРАЕЛ, МОРСКАТА БАЗА НА ХАЙФА, ПОНЕДЕЛНИК, 22-РИ ЮЛИ, 16:15
Рафи... Само искам да ти благодаря за цялата помощ, която ни оказа.
- Иска ми се да можех да се присъединя към вас.
- Ами, вие момчета вече сте го правили преди.
- Сега е наш ред. - Късмет.
Добре, проверете си екипите, момчета. Всички автомобили, оръжия, персонал.
Да тръгваме.
О, Господи, шефе. Скапала се е. Трябва ни друга превозно средство.
Имаме го.
Ето ви някои одеяла за нощта.
Какво ще кажете за легла?
Не ви трябват легла. Утре ще умрете.
Скот, това трябва да са те.
Бих казал на около миля от брегът.
- Добре ли сте? - Да. Вие?
- Приятно е са си на твърда земя. Как се справяте?
Имаме три цели.
Училище близо до плаж на север от Бейрут. Там има 60 заложника.
- Знаеш ли къде е това? - До гръцкото ортодоксално гробище ли?
Да, правилно.
Държат евреите в затвор в центъра на града.
И екипажът е все още на самолета.
- Тях трябва да ги оставим за накрая. - Правилно. Нарисувах карта.
Добре, всички. Сложете се емблемите. Тръгваме след две минути.
Да завием надясно, партньоре.
Абдул, събуди се.
Какво става?
- Те са тук. - Кой?
Американците.
Ставайте... всички. Бързо!
Всички вие елате с мен.
Абдул...
Изведи заложниците оттук.
Добре.
- Алах да е с нас. - Алах е благословен.
Хайде, напускаме. Бързо! Размърдайте си задниците!
Това е мястото.
Късмет.
Наред ли е всичко?
Да.
Ядоха ли?
Ядоха и отидоха да спят.
Защо ме гледате така?
Мразите ме, нали?
Борим се с правителство ви, не с вас.
Белият ви Дом.
Един ден ще отида там.
Ще карам камион
и камиона ще избухне.
Това ще бъде самоубийство. Знаете това.
Знам как се умира.
Белият Дом е много голям. Нужни са много експлозиви.
Никога няма да стигнете близо до това място.
Не се залъгвайте.
Мислите ли, че ние нямаме приятели в Америка?
Ще се изненадате.
Един ден.
Делта две в позиция.
- Готов ли сте, шефе? - Да го направим.
Чу ли нещо?
Не. Само зарчетата ми.
Покрийте ни.
Една минута до купонът.
Пригответе се.
30 секунди до експлозията.
Хайде, МакКой.
Сладки сънища, нещастнико.
- Задния двор, Боби. Камионът е у Ник. - Разбрано, шефе.
Господа, да тръгваме. Сигал, поеми задната част.
Спрете го!
Училището търси главната квартира!
Тук е командирът. Не стреляйте.
Какво става?
Американците са тук!
Настана суматоха!
Кой сте те?
Американците!
Хиляди от тях с джипове и танкове, избиват ни!
Къде е Мустафа... и офицерите ви?
Къде са заложниците?
Трябва да убиете всички американци.
Американците убиват всички нас!
Ще бъда там до пет минути с подкрепления.
Не можем да чакаме... не можем!
Салим. Салим... чуваш ли ме?
Салим, какво става там?
Американец?
Американецо, чуваш ли ме? Искам да говоря с теб.
Американецо? Искам да преговаряме.
Чуваш ли ме, американецо?
Съвсем ясно.
Побързайте.
Хайде, побързайте.
Върнете се!
Кракът ми!
Добре, идвам. Дръжте се за мен.
Хванах те.
Ще ви помогна. Аз съм студент по медицина.
- Добре. Трябва му помощ с кръвообращението
МакКой. Какво правиш там? Остави това и веднага се връщай.
Какво искаш да направя? Да скоча?
Не ме интересува какво ще правиш. Побързай.
- Достатъчно бързо ли беше? - Къде са заложниците?
Трябва да са се забавили в убежището. Боби е с тях.
- Това ще стигне докато стигнем до болницата.
Надявам се, не в местна болница.
Хей, ще си изгубя ли кракът?
Не се притеснявай. До следващата седмица ще можеш да бягаш. Да тръгваме.
- Аз ще го нося. Вие имате достатъчно неща за вършене.
- Благодаря. Господа, последвайте ме бързо.
- Бързо. Изпратили са подкрепление. - Откъде знаете?
- Нещо, което чух по радиото. - Не знаех, че говориш арабски.
Ако ние не излезем оттук, всички ще го говорим.
Боби! Хайде.
- Внимавай с крака му. - Да вървим. Хайде.
Хайде, не се бавете. Да тръгваме.
Хайде бе, човек, трябва да вървим.
Стреляй.
Хайде. Бързо!
Проклетото място е празно.
Изглежда, че са били тук.
Хайде. Да тръгваме.
- Делта едно. - Тук Делта две.
Изглежда, че главната им квартира е празна.
Повтарям, килиите са празни.
Изглежда, че са отнесли нашите хора.
Тогава ги намерете, по дяволите. - Някакви предложения, Делта едно?
С най-голямото ми уважение, но Бейрут е огромен град с 2 милиона души.
Намерете някой, който говори английски и го обработете.
Хайде, момчета. Трябва да вървите бързо.
Трябва да намерим някой, който ще проговори.
-Къде ги намери всичките? - Скрити в спалните на горния етаж.
Сега,
Кой е вашият командир?
Говорете или сте мъртви.
Командир. Ти? Ти?
Ела тук. Стани.
Отвори си устата.
Отвори си устата. Ax!
Не и ако искаш да живееш.
Искаш ли да живееш?
Накъде отведоха американците?
Чувам те, Джамил.
Получихме съобщение от Хомейни.
Съгласи ли се?
Аятолахът ще приветства теб и твоите заложници.
Бог да го благослови, Джамил.
Ще се срещнеш с генерал Махамузи.
Той ще те заведе през Сирия до Аятолаха.
Първи и десети, Делта едно. Запътили са се за Техеран.
По пътя за Дамаск. - Вървете след тях.
Да, сър.
Ще се видим, когато се видим.
Добре, да тръгваме!
По дяволите. Скоро ще се съмне.
- Върви. Аз ще забавя подкрепленията. - Добре. Тогава се присъедини към Пийт.
- Ще се видим на летището. - Няма да мога да те изчакам.
- Тогава недей. - Няма.
Боби, остани с командирът, после вземи
колата ми и ще се срещнем при овощната градина.
Да тръгваме. Хайде.
Делта две, тук Делта едно. Край.
- Какъв е планът, шефе? - Изненадващо парти.
- Както старите дни. - Така е.
- Делта две, хайде. - Ще приготвя горните етажи.
Да, тук съм, командире.
- Как си, хлапе? - Ами, тези копелета ни изиграха, шефе.
Ще ги хвана.
Пази си задника, Бъч, става ли?
Да. Ще се видим, когато се видим, шефе.
- Боби. - Да.
- Купонът започва. - Хайде натам.
Никой да не мърда без моето нареждане.
Изглежда, че американците все още са тук.
Страхувам се, че закъсняхме.
Може би е капан, прилича ми на засада.
Не мисля.
Командире... мисля че грешите.
За Всемогъщия Алах.
Нападнете училището!
Ливан, Пътя за Дамаск, вторник, 23-ти юли, 5:50 сутринта
- Защо спря? - Не съм аз, а той.
Какво става? Защо спряхте?
Давайте!
Вижте го... вижте го.
Спираш заради някакъв мъж на мотоциклет? Продължавай.
Давай! Върви!
Върнете се! Връщаме се в Бейрут!
По дяволите. Това е Скот.
Добре, напред, партньоре. Добре, да тръгваме!
Да ги бутнем.
Нашите хора. Американци. Това са Делта Форс.
Трябва ли ти помощ?
Хвани волана.
Излез от колата...
Прикривайте ни.
Пийт.
Дай ми одеалото.
Свалете му дрехите.
О, Господи... Пийт.
- Знаете ли пътят до летището? - Да, командире.
Преместете заложниците в нашите автомобили.
Полковникът чака при една горичка до летището. Не се спирайте за нищо.
Ще ти взема моторът.
- Ами вие, командире? - Трябва да свърша една работа.
Кажете на полковникът да не ме чака.
Трябва ми още бинт. Има кръв прекалено много кръв.
Има ли някой тук?
Отиваш ли на някъде?
Пийт.
Хей, докторе. Извадете Пийт от тук. Пазете тишина.
Майк. Доноси ми чантата и кислородът.
- Изглежда, че ни очакват. - Да, сър.
Ще трябва да намерим друг път.
Може би ще успеем да срежем задната оградата.
Изглежда спокойно.
Колко пазачи мислиш, че има около самолетът?
Бих казал между 12 и 16.
Шестима на нашите мъже.
Какво става? Елате тук.
Не мърдай.
- Говорите ли английски? - Да.
- Говори бързо. Кой командва? - Джафер. Той е в самолетът.
- Колко мъже има? - Никой.
- Хайде. - Кълна се в Аллах, че е сам.
- Ами заложниците? - Има трима, в пилотската кабина.
Имате ли парола?
Ако искаш да живееш, използвай я.
Джафер Ибен Калил, "Слез от планината!"
- Може би е заспал. - Събуди го.
Джафер Ибен Калил.
"Слез от планината!" Слез бързо!
Какво?
- Добро утро. - Утро.
Добро утро, господа. Полковник Александър. Делта Форс.
Крайно време беше.
- Имате ли достатъчно гориво? - За какво?
За да летим до Израел. -Обзалагам се, че да.
Трябва ли ви още нещо за излитане?
- Да. Чиста писта. - Добре.
Джим, вкарайте ги.
- Хайде, банда. - Размърдайте си задниците.
Да тръгваме.
Седнете отзад и си сложете коланите. Трябва да се махаме от тук бързо.
Хайде, движение.
Всеки да си намери място бързо.
Сложете го в първа класа.
Ако не сте ранени, влизайте навътре в самолета.
Качете ги там. Продължавайте.
Добре ли сте? Вървете назад.
Хайде. Бързо. Да тръгваме.
Дърпай.
Къде е този МакКой?
- Проверка на интерком. - Проверен.
Добре, капитане. Всички са на борда.
Изкарайте това чудо оттук преди целия Бейрут да се покаже.
Разбрано.
ОК. Старт... под високо налягане, номер две.
Самир! Отиди! Бързо!
Върви и спри този самолет!
Хайде. Затвори този люк.
Ами командир МакКой?
- Не можем да чакаме. Той винаги е закъснява.
Трябва да изкарам тези хора оттук.
Добре, банда, да тръгваме.
Полет 282? Полет 282, какво правите?
Нямате упълномощаване за да мърдате.
Останете там където сте.
Бейрут,
Това е полет 282 на Американ Травълуейс.
Искам да ви благодаря за интересният престой в Бейрут.
Пожелавам на всички приятен ден.
ATW 282, край.
Те са луди... те са ненормални...
Изгубили са си умовете!
По дяволите. Обстрелват ни.
Полковник, това е командирът.
Ами, хайде. Спуснете му въже.
Готов? ОК.
Това е. Хванахме те. Не се притеснявай. Дърпайте.
Стюард, затвори люка.
- Да се махаме оттук излитай. - Не знам, дали имаме достатъчно място.
- Нямаме друг шанс. Давайте. - Добре. Хайде.
Как е Пийт?
Той е отпред.
Докторът нагласи болница в първа класа.
Хей, момчета, Бъдуайзери. Нека да ги минем.
Има още много.
Как е той, докторе?
Шефе.
Здрасти, хлапе.
Приключихме ли ги?
Да, до последния.
А сега в къщи ли си отиваме?
В вкъщи.
Ами, ще се видим там, Скот.
Ще те видя, когато те видя.
Докторе...
Няма по-голяма обич от тази на мъж, който дава живота си за приятеля си.
Отче наш, сдържано те молим да приемеш тази
смирена душа за винаги в твоите обятия.
В името на отца, синът
и светият дух.
Амин.
Израел, летище Бен-Гурион, вторник, 23-ти юли, 8:00 сутринта
О, Боже мой.
Ще се оправя. Добре ли си?
Как си?
Не изоставяйте този самолет.
TRANSLATION Beatriz Behar